Tidligere i Stargate Atlantis.
Hvem er du?
Nabel Golan.
Du er ansvarlig for athosiernes død.
Medmindre jeg også løj om det.
Jeg tror, jeg havde en vision i går aftes.
Jeg så Kanaan, min søns far.
Hvor er du?
Dart!
Ødelæg ikke fjendens skib. Teyla kan være om bord.
Dårligt nyt, Sheppard.
Krydseren sprang ind i hyperrummet. Den er væk.
Kanaan. Jeg er kommet efter dig, som du bad om.
Som jeg bad om.
Michael.
- Er der nogen spor efter hende? - Hun er her ikke.
Endelig! Det var sgu også på tide. Hvorfor tog det så lang tid?
Det er mærkeligt.
Jeg er ked af alt dette, doktor.
Det er i orden. Der er en protokol for,
hvordan man håndterer en langtidsfange.
Jeg skrev den faktisk selv.
Men hvis du tager meget mere blod, besvimer jeg nok.
Det var det sidste.
Du skal nok også kigge efter spor af narko.
Michael gav mig indsprøjtninger med en cocktail af stoffer,
vist nok mest beroligende midler.
Godt.
Og han er ikke replikator?
Nej, det ville scannerne have vist.
- Hvem er han så? - Aner det ikke.
Jeg er lige så skræmt over det som du.
Du tror vel ikke, det er ham?
Nej. Jeg mener... Måske.
Avanceret robotik er udelukket.
Så står vi stadig med et halvt dusin andre forklaringer.
- Såsom? - En anden tidslinje,
et parallelt univers, kloning, vælg selv.
En helt almindelig dag i det ydre rum.
Ja.
Vi er færdig med de indledende undersøgelser.
Og?
Alle prøver bekræfter det.
Manden dernede er dr. Carson Beckett.
- Rodney. - Carson.
Jeg skulle være kommet før.
Her har været ret hektisk de seneste dage.
Jeg forstår det godt. Noget nyt om, hvornår jeg kan slippe herfra?
Det kan tage lidt tid.
Kan det?
Det er godt at se dig.
Tænk på, hvordan jeg har det.
Det er mig, der har siddet fængslet i næsten to år.
To år?
Ja. Siden M8G-352.
Den planet, hvor vi efterlod Michael og den anden konverterede wraith.
- Ja. Der, hvor du blev fanget. - Ja.
- Kan du huske det, Rodney? - Ja. Jeg er bare...
Vi skal lige have nogle detaljer på plads.
Godt.
Som du sikkert allerede har gættet,
så var behandlingen ikke 100% effektiv.
Trods de daglige indsprøjtninger begyndte enkelte at gå tibage,
herunder Michael.
De brugte nok wraith-telepati til at hidkalde et moderskib,
men jeg kan ikke være sikker.
Jeg ved bare, at jeg blev udspurgt af Michael,
og han må have givet mig en indsprøjtning af en art,
for som det næste vågner jeg op på en anden planet.
Hvorfor tog han dig som fange?
Han ville have mig til at hjælpe med at samle dna fra wraith og mennesker.
Jeg nægtede først, men en dag
tog han en anden fange med ind i min celle.
En ung kvinde.
Hun har ikke været mere end 20 år.
Han dræbte hende koldblodigt for øjnene af mig.
Han sagde, at for hver dag jeg nægtede, ville han dræbe en mere.
Fra det øjeblik samarbejdede jeg.
Det er jeg ked af at høre, Carson.
Det var ikke let.
Ind i mellem opgav jeg næsten håbet.
Men så tænkte jeg på dig,
oberst Sheppard, Teyla og resten af holdet.
Jeg vidste, I ville være ude at lede efter mig.
Ja.
- Sagen er, at det var vi ikke. - I var ikke hvad?
Vi ledte ikke. Vi vidste ikke, du var væk.
Hvad?
Vi tog tilbage til M8G-352. Vi reddede dig fra Michael.
Han stak af, men vi fik dig med tilbage til Atlantis i ét stykke.
Hvad fanden snakker du om?
Altså, ikke lige dig, men en anden dig, en anden Carson Beckett.
Tager du gas på mig?
Gid, jeg gjorde.
Siger du, der går en anden Carson Beckett rundt på basen?
- Jamen, nej. - Rodney!
Han kom tilbage fra planeten.
Han genoptog sine opgaver. Det hele var normalt.
Og et halvt år senere blev han dræbt i en eksplosion.
I vores øjne var du ikke savnet, du var død.
Har du talt med din wraith-kontakt?
Han siger, han har sagt alt om Michael,
men jeg tror, han lyver.
Indtil vi finder på noget, han kan bruge,
får vi ikke meget ud af ham.
Vi skal have info andre steder fra.
Ja, det ville jeg faktisk tale med dig om.
Du mener Beckett.
Han var med i Michaels mission, og han ved måske noget.
Eller han kan være plantet der, så vi skal finde ham.
Vi ved ikke mere end, at alt kan være snyd.
Ja, alt er jo muligt.
John, den Carson Beckett du kendte, blev dræbt.
Du var der selv. Det var I alle.
Jeg er ked af at sige det, men det skal du altså huske.
- Jeg ved, det er svært at acceptere... - Det har du fandeme ret i.
Først er der en anden Beckett her,
og så siger I, den anden døde i en voldsom eksplosion.
Åh, gud. Min mor! I har ikke underrettet hende, har I?
Øh, jo.
For himlens skyld.
Du var død. Vi begravede dig jo.
Der var en mindehøjtidelighed i hendes kirke.
Åh nej. Jeg må tilbage.
- Jeg må tale med hende. - Nej.
Har du nogen anelse om, hvilke følger det kan få?
Hvad vil du sige til hende?
At luftvåbenet har lavet en kæmpefejl!
- Carson... - Nej, det er for meget.
Hent dr. Weir. Jeg må tale med hende.
Hvad?
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Hun er død, Carson.
Hun blev dræbt af replikatorerne. Hun ofrede sig selv for os andre.
Jeg er ked af det, jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Det meste af tiden i de to år
tænkte jeg på, hvordan det ville være endelig at vende tilbage til Atlantis.
Det er ikke lige sådan her, jeg forestillede mig det.
Hvad er dette for et sted?
Bare endnu en død verden. Ødelagt af wraith,
forladt af de overlevende, glemt af begge.
Et perfekt sted at udføre mit arbejde.
Åbn den.
Så vil jeg lade jer lære hinanden at kende igen.
Teyla?
Halling?
Hvad har du til mig, doktor?
Jeg tror, jeg har løst mysteriet.
Ved du, hvad en telomer er, oberst?
- En del af det menneskelige kromosom? - Korrekt.
Hver gang en celle deler sig, rives kromosomet i stykker og genopbygges,
og i den proces bruges en lille del af telomeret.
Derfor bliver telomeret kortere med tiden.
Jo ældre vi bliver, jo kortere bliver de.
Og dette er dr. Becketts?
Ja.
Lfølge scanningen
er hans telomerer 30% kortere end de burde være for en mand i hans alder.
Den eneste forklaring er, at det originale dna er fra en voksen celle,
en celle, hvor telomererne allerede er begyndt at nedbrydes.
- Så... - Glem alt om parallelle universer.
Han er en klon.
Jeg troede aldrig, jeg skulle se jer igen.
Det gjorde vi heller ikke.
Gid, det var under lysere omstændigheder.
Hvor er resten af vores folk?
De blev taget.
- Taget? - Til at blive eksperimenteret med,
konverteret til en af de tingester.
Hvor længe har det stået på?
I månedsvis. Siden vi ankom.
Kanaan var en af de første.
Det ved jeg godt. Jeg så ham på Michaels skib.
Jeg vidste ikke, det var sket for så mange.
Hvor er jeg dog ked af det.
Jeg skulle have været der, da I blev fanget.
Du kunne intet have gjort.
Halvtreds bevæbnede mænd infiltrerede landsbyen om natten.
Vi blev totalt overrumplet.
Siden dengang har disse fire mure været vores fængsel.
I må ikke miste håbet.
Folket i Atlantis ved, jeg er forsvundet,
og de leder efter mig.
De kommer snart for at redde os.
Det er en behagelig tanke,
men indtil i dag havde vi samme forhåbning med dig.
Jeg ved, du gerne selv vil se resultatet.
Er du sikker på, det er fra min prøve?
Jeg har selv testet det to gange.
Der er ikke sket en fejl.
- Jeg beklager. - Jamen...
- Det gør ikke noget. - Det er nemt nok for dig at sige,
du blev jo ikke lavet i et reagensglas.
For mit vedkommende er min bedste ven
genopstået fra de døde.
Jeg vil ikke fnidre over et par telomerer.
Mange tak, men det ændrer ikke det faktum,
at jeg ikke er Carson Beckett.
Det er du ikke, for den ægte Carson Beckett
har ikke ondt af sig selv.
Han prøver altid at hjælpe.
Jeg vil gøre hvad som helst,
men jeg er ikke sikker på, at min hjælp er ønsket.
Hvorfor ikke?
Vi taler om en, der, så vidt vi ved,
er skabt af de allerfarligste skabninger,
vi nogensinde har mødt.
Han er ikke anderledes end de hybrider,
og vi behøver ikke diskutere, om vi ville stole på dem.
Han er tydeligvis ikke en normal klon.
På en eller anden måde har Michael reproduceret minderne,
tankeprocesserne, hele hans personlighed.
Jeg har været lidt sammen med ham, og det er altså Carson.
Det betyder ikke, det er sikkert at bruge de oplysninger, han kan give os.
Måske tror han oprigtigt, at han hjælper os,
mens han faktisk sender os lige i Michaels kløer.
Hun har fat i noget, Rodney. Hvad er det, han tilbyder?
Han kan grundplanen på mindst fire steder,
Michael har på planeterne.
Han foretrækker at være
ét skridt foran wraitherne.
Hvad med gate-adresser?
De gav ham bind for øjnene, når de flyttede ham, så han så intet.
Han fik dog et glimt af en adresse,
som blev indtastet af en af lejemorderne.
Det kunne være et udgangspunkt.
Gå bare, Rodney, jeg indhenter dig.
Siger han mon nogensinde noget til mig?
Giv ham en chance.
Han håndterer ikke sådan noget ret godt.
Hvilket?
Åh, du ved, kloner, kopier, folk, der kommer tilbage fra de døde.
Vi var igennem det med Elizabeth.
Det sagde Rodney. Det må være svært.
- Han skal nok komme over det. - Ja.
Tak. Jeg må være lidt rusten.
Du er ikke rusten. Du var bare aldrig ret god til det.
Fint nok.
John, jeg vil bare sige
tak til dig. Fordi du stoler på mig.
Du vil ikke fortryde det.
- Doc? - Ja?
Du glemte walkie'en.
Du vil ikke fortryde det.
Lige i tide til happy hour.
Jeg håbede, du kunne hjælpe os. Vi leder efter en kammerat,
som kigger herind nu og da.
I er det forkerte sted.
Vi har ikke sagt, hvordan han ser ud.
Du misforstår.
Folk her er ligeglade med, hvordan han ser ud.
I er det forkerte sted, hvis I vil have oplysninger.
Hør her.
Jeg ved, du prøver at dække
over dine venner, men der er også noget i det for dig.
Jeg tror, det er bedst, hvis I vender jer om og smutter.
John!
Det er ild fra en P-90!
Er han død?
Nej, men han skal hurtigst muligt tilbage til Atlantis.
Hvad er der?
Oberst Sheppards hold kommer nu. De har tilskadekomne med.
- Hvad er der sket? - Han blev skudt med en P-90.
Vi klarer den, men han røg ud på en flyvetur.
- En P-90? Hvor har han mon den fra? - Godt spørgsmål.
På tre. En, to, tre, op.
GSC 6, åndedræt 16, puls 150, blodtryk 70 over 50.
Jeg lagde trykforbindinger på stedet.
Hvad er der?
Jeg kender ham.
Han hedder Nabel. Da Teyla og jeg tog til New Athos, var han der.
Han forsøgte at dræbe os.
Det er i orden. Han er bevidstløs nu,
og han har hårdt brug for vores hjælp.
Du kan udspørge ham senere. Lige nu skal vi redde hans liv. Kom.
- Blodtryk? - 50 over 40.
Det falder. Vi må stoppe blødningen.
Der skal suges. Forbered en røntgen af halsrygsøjlen.
- Hvad med mig? - Grib klemmerne og gå i gang.
Ja.
Jeg tror, der er voldsomme brud på...
Carson!
Skaf en seng til ham!
Det var Becketts ide at tage dertil.
Hvis ikke, havde vi ikke
fanget en af Michaels folk.
I var heller ikke næsten blevet dræbt i et baghold.
Det var ikke så slemt. Det var én mand.
Der skød på jer med vores eget våben.
Han var Michaels spion i athosernes landsby.
Han har den fra vores efterladte våbenlager.
Det laver ikke om på, at I blev ført i baghold,
bevidst eller ej.
Oberst Carter, dette er dr. Keller.
Kom til infirmeriet. Der er et problem med dr. Beckett.
Da han var kollapset, scannede jeg ham og fandt beviser på nekrosis
i mange af hans indre organer.
Cellerne fornyes ikke hurtigt nok til at opretholde vævets funktioner.
Ved du hvorfor?
Jeg kan kun antage, det er en komplikation, fordi han er klon.
Jeg behandler ham med noget, der stimulerer cellevækst,
men det er lidt som at finde en kur mod alderdom.
Hvad mener du?
Udenpå ser han fin ud, men indvendigt
er han ved...
Han er ved at dø.
Jøsses.
Så tror pokker, jeg har følt mig som udskidt æblegrød, siden jeg kom tilbage.
Beklager, Carson. Gid, vi kunne gøre noget.
Hvorfor sker det nu?
Hvad mener du?
Du har overlevet i næsten to år med Michael.
Burde du ikke have følt en virkning af det her tidligere?
Du har fat i noget der.
Så hurtigt som dine celler nedbrydes,
så burde du faktisk være død for længe siden.
Den indsprøjtning, han gav mig hver uge.
Han sagde, det var noget beroligende, så jeg ikke flygtede,
men det må have afholdt mine celler fra at nedbrydes.
Du har åbenbart ikke noget af det med dig.
Nej. Michael administrerede det en dosis ad gangen,
men da oberst Sheppards hold reddede mig,
var det kun fire dage siden sidste indsprøjtning.
Hvis det nedbrydes over syv dage...
Vi scannede dig, da du kom hertil.
Netop. Hvis scanneren fangede noget,
så kan vi måske isolere det og skabe mere.
- Vi må straks i gang. - Hov, hov, hov.
- Hvor skal du hen? - Vi skal arbejde.
Nej, jeg skal arbejde. Du skal blive i din seng.
Jo færre anstrengelser, jo bedre.
Du forventer da ikke, jeg bare ligger her,
når mit liv hænger i en tynd tråd, gør du?
Se på mig, Kanaan.
Du kender mig.
Jeg ved ikke, hvad Michael har gjort ved dig,
men jeg ved, at inde i dig er der stadig noget af den mand, jeg kender.
Jeg har brug for din hjælp.
Vi har brug for din hjælp.
Hvis ikke vi finder ud herfra i en fart,
vil Michael påtvinge os det, han påtvang dig.
Vores barn bliver snart født, og når det bliver det,
vil Michael tage det og bruge det til noget forfærdeligt.
Det må ikke ske.
Vent, Kanaan!
Jeg er ved at blive skeløjet.
Det må være her. Vi overser noget.
Vi har gennemgået alt. Måske nedbrydes stoffet
- hurtigere, end vi troede. - Lige et øjeblik.
- Hvad er der? - Uidentificeret polypeptid-kæde.
Scanningen fandt den i en af dine nyreceller.
Scan den for spor efter wraith-dna.
Du godeste.
Det må være et wraith-enzym af en art.
Men enormt komplekst. Det bliver ikke nemt at kopiere.
Nå, godt.
Du må ikke ophidse dem!
- Hende. - Nej. Tag mig i stedet.
Halling! Hold dig tibage.
- Nej! - Nej!
Nej!
Sig, når du har testresultaterne.
- Ja. - Tak.
Fandens.
- Hvad er der? - Se selv.
Primeren udgløder ikke dna-skabelonen.
Der er for mange forurenere. Vi er tilbage ved start.
Beklager, Carson, men vi har kun været i gang i kort tid.
Du vidste jo, det ikke ville blive nemt.
Jeg havde håbet på et gennembrud nu.
Carson?
Det er i orden. Jeg klarer den.
Nej, du gør ej. Din tilstand bliver værre.
Jeg klarer mig nok. Jeg blev bare lidt svimmel.
Få nu fat i nogle af rørene til polymerase-kædereaktioner.
Tak.
- Du kan ikke ignorere det. - Hvad kan jeg ellers gøre?
Vi kan bremse cellenedbrydningen i en stasekapsel.
I får mig ikke i sådan en.
Hvorfor ikke? Når jeg finder ud af, hvordan vi gør...
Hvad nu, hvis du ikke gør det?
Så ligger jeg i den skide maskine for evigt.
Er det ikke bedre end forgæves at prøve at løse dette,
mens uret tikker, og dit liv rinder ud?
Nej.
Michael?
Er det dig?
Kanaan.
Hurtigt. Du må løsne mig.
Michael kommer snart.
Han gør ved mig, hvad han har gjort ved dig.
Kom nu.
Jeg kan hjælpe dig med at flygte.
Jer alle.
Teyla?
Ja.
Det er mig.
Ja, sådan.
Hvad er der, Kanaan?
Gå.
Nu...
Lad os komme i gang.
Jeg kan se, du igen har valgt at redde mit liv.
Det var ikke en let afgørelse, kan jeg godt røbe.
Hun gør det kun, fordi vi har brug for oplysninger.
Om Michael.
Ja, det ved jeg.
Ærgerligt, I har spildt jeres tid.
I skulle have ladet mig dø.
Hvorfor?
Fordi når Michael opdager, at jeg er blevet fanget,
så er jeg alligevel død.
Ja, måske. Måske ikke, hvis du hjælper os med at finde ham.
Han har spioner overalt.
Der er intet sted i galaksen, han ikke kan finde mig.
Hvem sagde noget om denne galakse?
Jeg har modificeret teknologien her til brug på mennesker.
Den er lidt grov endnu, men fungerer forbavsende godt.
Michael,
hvad der end er sket mellem os tidligere,
så bønfalder jeg dig, gør ikke mit barn noget.
Det kunne jeg ikke drømme om.
Slap bare af.
Dette kommer ikke til at gøre ondt.
Hør.
Dit barn er sundt.
Se.
Hvorfor gør du det her?
På skibet
sagde Kanaan, at vores søn ville tjene sagen.
Hvad mente han med det?
Du har gaven.
Det har Kanaan også.
Har du overvejet, hvad det betyder for jeres søn?
Genetisk set er han enestående.
Jeg har gjort fremskridt på hybriderne,
men der er stadig detaljer, som skal på plads.
Det vil dette barn hjælpe mig med.
Du har passet godt på ham. Du kan være stolt.
Men alligevel
kan du godt have brug for lidt hjælp.
Hvad laver du, Michael?
Jeg beder dig...
Jeg har brug for dette barn.
Der må ikke ske noget med ham.
- Hvordan gik det? - Nabel gav os adressen.
Vi ved, hvor hun er.
Det er en af Michaels større faciliteter.
Laboratoriet ligger midt i hovedbygningen,
men det er svært at finde,
og desuden vil han være skarpt bevogtet.
- Skønt. - Er du sikker på, det er det rette sted?
Jeg kan genkende Nabels beskrivelse.
Stol på mig, det er her.
Du burde tage mig med.
Det er kun et lille område af komplekset. Her er som en labyrint,
og når man er indenfor, er det nemt at fare vild.
Godt. Tak, doktor.
Godt.
Hvad synes I?
Hvis han fører os i en fælde,
gør det ingen forskel, om han er der eller ej.
Men hvis ikke han gør, kan han blive ret nyttig.
Hov, hov, lige et øjeblik.
Hvis han tager på denne mission, kan det dræbe ham.
Det er ikke os. Han ville selv.
- Helt ærligt. - Rolig, Rodney.
Jeg er bare bekymret for,
om vi er så letsindige med hans liv,
fordi vi tænker på ham som en billig kopi.
Han gør det for Teyla.
Du ville garanteret gøre det samme,
hvis du var i hans sted.
- Det er i orden. Jeg klarer mig. Tak. - Carson.
Jeg var lige på vej til at tage udstyret på.
Se på dig selv. Du kan knap nok stå. Du behøver ikke.
Du sagde selv, at den ægte Carson ikke
tænkte på sig selv, når han kunne hjælpe andre.
Han lyttede heller aldrig til mine råd.
Du behøver ikke bevise noget, slet ikke for mig.
Det ved jeg godt.
Bare rolig. Det skal nok gå.
Jeg modtager en masse livstegn lige fremme.
Det kan være athoserne.
Ja. Eller måske en af de der Frankensteiner.
Doktor?
Jeg tror, det er denne vej.
- Carson. - Nej, jeg er sikker. Denne vej.
Hvad foregår der?
Der er en forbindelse mellem os, Michael,
og lige nu kan jeg fornemme din frygt.
Det ville jeg nu ikke kalde det.
Lad os kalde det bekymring.
- Hvad har du gjort? - Jeg lukkede for dem.
Du mener, du dræbte dem.
Jeg kan ikke efterlade nogle løse ender.
Der er altid flere, hvor de kom fra.
Før hende hen til skibet. Vi tager af sted.
Jeg er træt af at blive beskudt med vores egne våben.
Jeg bryder mig nu ikke om det, uanset hvilket våben det er.
Hallo?
Er der nogen?
I må hjælpe os!
- Kan du høre det? - Var det Halling?
- Halling? - Denne vej, oberst!
Oberst Sheppard, godt at se dig.
I lige måde, min ven.
- Har I det godt? - Vi, der er tilbage, har det fint.
- Teyla sagde, I ville komme. - Ja, hvor er hun?
Michael har taget hende. I må finde hende.
Godt. Tag dine folk. Vi mødes lidt senere.
Så er det blevet tid. Kom. Saml jeres sidste kræfter.
Kom. Alle sammen.
Åh, gud.
De er døde.
Sheppard.
Tænker du på Teyla?
Nej, jeg gør ikke, og det gør du heller ikke.
Jeg vil ikke jage med jer, men jeg opfanger energiudslag.
Der bliver affyret våben på skibet.
Carson! Carson!
- Carson! - Jeg ved det.
Jeg var den sidste, du forventede at se.
Jeg er her for at hjælpe.
Det er umuligt.
Jeg har ikke tid til at svare.
Oberst Sheppard og de andre venter i laboratoriet.
Vi skal gå med det samme.
- Det kan jeg ikke. - Teyla...
Kanaan, min søns far, er her stadig.
Jeg går ikke uden ham.
Det er der ikke tid til.
Det er nemlig sandt.
I skulle være flygtet, da I havde chancen,
men jeres følelser kom i vejen.
Træd tilbage. Jeg advarer dig.
Skyd ham, Carson.
Skyd ham nu!
Han vil ikke skyde mig.
Eller mere præcist, han vil meget gerne,
men som alle mine andre skabninger er han modtagelig for min indflydelse.
Carson...
Undskyld, Teyla.
Lad være!
Du ser ikke for godt ud, doktor.
Du skulle være blevet hos mig.
Jeg ville give dig en indsprøjtning, men jeg har ingen på mig.
Nå, men
du har tjent dit formål.
Tid til at gå.
Se lige på østmuren.
Ligner det ikke gasbeholdere?
Jo.
Vi kan prøve.
Hvor er Beckett?
Denne vej.
Det er Carson.
- Hvad er der sket? - Du stak af.
- Teyla... - Så I hende?
Åh, nej.
- Hvad fanden er det? - Det er skibet.
- Hjælp ham ned. - Ja. Kom.
Vi har søgt overalt. Der er intet spor af hende.
Lige nu må vi antage, at hun er i live, og at Michael har hende.
Vi har fanger. De skal nok snakke.
Vi finder hende.
- Hvordan har han det? - Hans krop er ved at lukke ned.
Jeg kan ikke gøre mere for ham.
Vi kan ikke vente længere.
Zelenka er ved at forberede stasis-kapslen.
Jeg havde ham på kornet.
Jeg skulle bare trykke på aftrækkeren.
Det er ikke din skyld. Han har gjort dig modtagelig.
Sådan kontrollerer han dem alle, alle hybriderne.
Jeg havde gerne gjort den forskel.
Det har du også. Michael er på flugt.
Det er et spørgsmål om tid, før vi har ham.
- Rodney... - Sig ikke noget. Hører du?
Det er helt i orden. Du skal i stasis-kapslen, indtil
vi finder ud af, hvordan vi ordner dig.
Jeg er læge.
Jeg kender min egen prognose.
Når først jeg er i kapslen,
så er der stor risiko for, at jeg ikke kommer ud.
Godt. Klar.
Vi bliver ved med at arbejde, ind til vi finder en kur.
Jeg har et helt hold på sagen. De bedste, vi har.
Tak.
Uanset hvad, så har vi kuren, så snart vi fanger Michael.
Samantha,
der ligger et brev i min kahyt, der er adresseret til min mor.
Bare rolig, jeg har ikke afsløret noget.
Sig til hende, du fandt det, da du havde sendt mine ting.
Det er bare nogle ting, jeg burde have sagt for længe siden.
Jeg sørger for, at hun får det.
Tak.
Bare rolig, doktor.
Vi får dig ud derfra på ingen tid.
Oberst,
du får hende hjem, hører du?
Det kan du bande på.
Det var lige det, jeg var bange for.
Jeg ved det.
Beklager.
Godt, du føler ingenting,
ud over en stærk kulde, når kapslen aktiveres.
Vi overvåger dine livstegn på maskinen her døgnet rundt.
Tak, Rodney.
I skal alle vide,
at det at have været sammen med jer de seneste dage,
har været det hele værd
uanset, hvad der sker.
Jeg har leget med tanken om at programmere drømme
ind i de tingester.
Interesseret?
Du kan komme på fisketur i Højlandet
med et par høje, blonde massøser.
Rodney.
Jeg skal nok klare mig.
Nemlig. Det gør du.
Det er nemlig ikke et "farvel", det er et "vi ses."
- Det blev vi jo enige om. - Gjorde vi?
Det er sådan, jeg husker det.
Godt.
Vi ses.